Det är ett viktigt genombrott i vår jakt på mördaren.
Om nån som var där vet nån annan som var där,
eller jobbade på Hideaway-lägret,
NIGHTINGALE-GRUPPENS TIPSLINJE
kontakta tipslinjen: 212-851-3122.
Jag vill tala direkt till offrens familjer.
Jag är polis, men jag är även en av er.
Min mor fördes bort och min far mördades innan han kunde ta fast mördaren.
Vi är fortfarande med er.
Vi vill tacka er för att ni kommit hit.
Det avslutar vår presskonferens.
Har ni frågor har ni vårt nummer.
Ni kan kontakta oss här på polisstationen.
Vad har du?
Jäklar.
-Hur många? -Jag vet inte. Tio, femton, kanske fler.
Alla vill prata direkt med dig.
Galningar älskar mig.
Kul.
Jag måste säga
att jag inte gillar att du är inblandad i det här.
Jag har varit inblandad i det här sen jag var åtta.
Vi har fått en DNA-bekräftelse.
Det var Larissa Abbott
som han höll fången på lägret 1994 efter att det stängts.
Rättsläkaren tror att hon dödades i slutet av 1994-1995.
Så hon var Nightingales första offer.
Varför just hon?
Precis.
När jag pratade med hennes bror, Jesse, undrade jag
om han hade några av hennes gamla saker.
-Och? -Han kastade dem för ett tag sen.
-Jaså? -Ja.
När?
2001?
Familjen kastade det mesta när hennes kvarlevor hittades.
Men du kan åka till hennes hus.
Sök igenom det medan allt finns kvar.
Vad ska jag säga till dem?
Vad pratar du om?
De vet inte ens att hon är död, Raims.
Säger du att hon inte kommer att hittas på fem år?
Det är fem hemska år för dem.
Jag vet.
Och jag förstår.
-Du kan inte säga nåt. -Hur kan jag låta bli?
Det är säkrare om vi följer upp ledtrådarna 2016.
På det viset förändras inget.
Hittar jag honom idag vet han inte att du kommer dit 1996.
Då får de lida.
Att du har den här informationen är mer värdefullt
än att hennes familj har den.
Jag lovar.
Jag vet hur det låter.
Men jag vet också att jag har rätt.
Okej, så...
Vad ska jag leta efter?
Allt lägerrelaterat.
Ställen där hon kan ha gömt saker.
Garderoben, sängen, skrivbordet, brudkistan...
"Brudkistan"?
-Lita på mig. -Verkligen?
Du inser väl vilket vapen du ger mig?
Om mamma nånsin släpper in mig igen
har jag mycket att leta efter.
Hur är det mellan er?
Jag lämnar henne ifred.
Okej.
Du borde kanske prata med henne.
Berätta att jobbet blev för mycket för dig.
Hör på, Raims, jag uppskattar hjälpen, men...
Låt dina föräldrar få vara föräldrarna.
Jag måste ta hand om det.
Jag måste gå. Vi hörs.
Kom in.
Läget?
Är rumskamraten inte hemma?
Du behöver inte bekymra dig om Miracella längre.
Men det behöver du.
-Stan efterlyste henne. -Va?
-Väljer han att agera så här? -Vad menar du?
Han vill se henne hamna där Little Jay hamnade.
Död i en bil, två skott i huvudet.
-Har jag fel? -Jag vet inte detaljerna.
-Det vill du inte veta. -Men jag vet
att du inte kan gå runt och säga så där.
Varför skyddar du honom, Satch?
-Du vet vem han är. -Jaså?
-Ja. -Verkligen, dumskalle?
Jag skyddar dig.
Jag uppskattar det.
För all del.
Okej, tjejer. Festen är slut.
Hej då, Michelle.
-Hej, mamma. -Hej, Mookie Wilson.
-Hur gick träningen? Bra. -Bra.
-Körde du hårt? -Tack, tränaren.
Lägg undan dina grejer.
Tack igen.
Jag försökte sluta tidigare, men det var mycket att göra.
Jag hjälper gärna till.
Vi ses snart.
Det var väldigt trevligt häromdagen.
Ja.
Det tyckte jag också. Det var...
-Det var kul. -Vi kan kanske göra om det igen?
Jag kan nästa vecka.
Ja, det borde vi göra.
-Det låter bra. -Okej.
Då var det bestämt.
Ja.
-Var det... Förlåt. -Nej, det är lugnt.
-Vi ses snart. -Ja.
Visst.
Jag kollade alla namnen från lägret.
Lägerdeltagare, ledare och personal.
Har du hittat nåt?
Inte precis.
Rattfylleri, snatteri och intrång.
Men ingen att bevaka.
Så vi har inget att gå på.
Det stämmer inte. Jag fick ett samtal.
Det fanns en ungdomsgrupp med kopplingar till lägret.
De körde dit ungdomsbrottslingar från dåliga områden
varje sommar i två veckor.
St. Abigail's Angels.
Lovande, va?
Killen som hade hand om det jobbar i stan
och han är på väg hit.
Du.
Tror du att de två nånsin hade en chans?
Varför tänkte du på det?
Om jag var tvungen att satsa på ett par
skulle jag satsa på dem.
Vet du var min dotter är? Vet du var Larissa är?
Mamma, jag har redan sagt till dig.
De har ingen ny information.
Jag är inspektör Frank Sullivan.
Jag jobbar för New York-polisen.
New York-polisen?
Vad gör du här?
Vi tittar på ett fall
som kan ha en koppling till Larissas försvinnande.
Vilket fall?
Jag får tyvärr inte avslöja det.
Det är en pågående utredning.
Är det seriemördaren? Nightingale-mördaren?
Han kallas väl så?
Jag har hört om honom på nyheterna.
Säg att det odjuret inte tog min dotter.
-Mrs Abbott... -Snälla, om du vet nåt...
Jag behöver bara få höra att hon lever.
Vi gör allt vi kan.
Det lovar jag.
Men jag behöver din hjälp.
Kan du hjälpa mig?
Ta god tid på dig.
HIDEAWAY-LÄGRET
SÖNDAG - JESSE ÄR DUM MEN INTE MER ÄN VANLIGT
KOMMISSARIE SATCH REYNA
Hur länge har St. Abigail's Angels funnits?
Jag startade gruppen på slutet av 80-talet i kyrkan i Manhattan.
Jag är diakon där.
Vi hjälper riskungdomar i området
och försöker hålla dem borta från gatorna.
Ni vet, frivilligt arbete, sport, utflykter och sånt.
Och lägret?
Jag jobbade för dem som hade hand om Hideaway på 80-talet.
Trevligt folk.
Jag frågade om de ville ha ungdomarna där
ett par veckor under sommaren och det ville de.
Därför är det så hemskt att tänka
att Nightingale hade nåt med det stället att göra.
Var det problem med några av dina ungdomar när de var där?
De här ungdomarna hade det rätt jobbigt,
men innerst inne var de fina ungdomar.
Vi kollar bara alla möjligheter.
Jag förstår. Ni måste vända på varenda sten.
Jag skulle ljuga om jag sa
att vissa inte var besvärligare än andra.
Det var därför jag ringde.
Vi hoppades
att kyrkan skulle ge oss papper på de här ungdomarna.
Från början av 90-talet?
Ja.
Ja, jag kan kolla upp det.
Det uppskattar vi.
-Tack. -Varsågod.
Det är tredje gången på två år som du försökt skada dig själv.
Vill du prata om varför du är tillbaka?
Vi kan inte hjälpa dig om du inte hjälper dig själv.
Ni kan inte hjälpa mig.
Ni gör det bara värre. Det gör ni alltid.
Varför säger du så?
Jag måste gå. Nu.
Det kan du inte.
Du ska vara här i 36 timmar till. Vi kan väl...
Då behöver jag ha tillbaka min telefon.
Behöver du ringa kan jag göra det åt dig.
Men jag måste vara med.
Strunt samma.
Raim.
Raimy!
-Du. -Vad är det?
Jag sa åt dig att lägga undan kläderna.
-Det gjorde jag. -Jaså?
Varför ser jag dem fortfarande, då?
Det är mitt rum. Vad spelar det för roll?
Ursäkta.
Jag begär inte mycket. Ta bara undan kläderna.
Jag har läxor. Jag lägger undan dem sen.
Pratade du med mamma?
Mamma? Nej. Varför det? Är nåt på tok?
Nej.
-Hittade du nåt? -Jag hittade dagböcker.
De var från 1985 till 1994 då hon försvann.
Jag börjar där och går bakåt.
Hon skrev mycket om en pojkvän från samma stad.
-Mateo Rivera, va? -Ja.
Jag läste om honom i polisrapporten.
Det ryktades att han slog henne.
Men han hade alibi.
Det hade OJ också.
Här finns rätt sjuka saker om Mateo.
Hon rev ut några sidor.
Lät hon detta vara kvar vill jag se det andra.
Jag åker dit och ser vad jag hittar.
-Några lägersaker i hennes rum? -En del.
Lite pyssel, en kaffekopp från nån som hette Meghan.
Det var nog allt.
Meghan? En vän från lägret?
Ja, jag frågade Larissas mamma, men hon kände henne inte.
Jag ska se vad jag kan hitta.
Det här spelet fuskar!
-Gordo. -Ja?
-Kan du sänka volymen? -Kan du inte bli klar och spela?
Snart. Jag måste jobba lite till.
Raim, det är söndag. Man ska ha kul då.
Det är vår tradition
och jag har längtat efter att spela.
Kom igen!
Pepperonikorven var slut, så jag tog vanlig.
Jag hoppas det går bra.
Du gillar väl veteöl?
Hej. Kyle.
-Hur är det? Jag är Raimys... -Kollega.
Gordo, Raimys icke-sexuella livskamrat.
Förlåt.
Jag hade glömt bort det här.
Ingen fara.
Jag vill inte störa er.
-Är pizzan från Cheech's? -Ja.
-Är det veteöl? -Ja.
Du stör inte.
Du är min nya icke-sexuella livskamrat.
Var det Kyle? Kom, Kyle.
Kom.
-Vänta. Är det... -Ja.
Jag har väntat på att få spela. Det ska visst vara grymt.
Spelare två är redo. Du är redo, Raim.
Fan!
Förlåt.
Var det ditt huvud jag tog?
Dra åt helvete.
Raimy vill att folk ska tro att hon är så tuff,
men innerst inne är hon en riktig mjukis.
Herregud, när hon var elva
pussade hon sin affisch med Lance Bass varje kväll innan hon lade sig.
-Är han inte... -Ingen visste det då.
Hennes första av många fantasipojkvänner.
Spelare två är redo.
Hej, främling.
Ett... Ett ögonblick.
-Visst. -Ett ögonblick.
Killar.
-Ja. -Här är du!
Den här delen har vi aldrig kommit till.
Jag är strax tillbaka.
-Hur lyckades du... -Ladda om...
Vad gör du här, Daniel?
Säger den galna förföljaren som dyker upp i mitt liv var femte minut.
Hur visste du var jag bodde?
Internet.
Hur många Raimy Sullivan tror du att det finns i Queens?
Fem.
Är du full?
Jag är onykter, ja.
Vilket är ditt fel.
-Va? -Tja...
Jag kan inte sluta tänka på dig.
Gör du alltid så här?
Kör hem fulla främlingar som dyker upp hos dig?
Du är ingen främling. Jag förföljer ju dig.
Ja.
Det är galet.
Herregud, det är galet.
Vad fan gör jag här? Jag har...
Jag har ett fantastiskt liv. Jag har ett coolt jobb.
Jag har en grym lägenhet. Jag har en...
Vadå?
Inget.
Raimy! Raimy!
-Hörde du att jag kallade på dig? -Sluta!
Jag vill veta vad som har hänt med handsken.
Har du skurit upp den?
Den kostade mycket,
så det är bäst att du berättar vad som hänt.
Det spelar ingen roll!
Säg åt Ted att jag inte vill spela längre.
Jag slutar.
Va?
Här bor jag.
Är det säkert att du mår bra?
Jag mår toppen.
Förlåt. Jag bara...
Jag ville veta hur det kändes.
Herregud.
Okej. Ja.
Jag ville bara kolla. Hur går det?
Bra, Frank.
Vad är det?
Skjut inte budbäraren.
I samma situation skulle jag vilja att nån informerade mig.
Ingen pluggkompis ikväll?
Du skrämde mig.
Vad gör du här?
Jag ville bara säga godnatt till Raimy.
Klockan är 23.15.
Jag ville se att du var här.
Varför skulle jag inte vara det?
Ibland är du inte det.
Det är okej. Du måste köra din grej.
Men tänk på vår dotter. Det bad du mig göra.
Vad pratar du om?
Förstår du inte att poliserna ser allt?
Skickar dina hemliga agenter videoband till dig,
eller är det bara skriftliga rapporter?
Jag behöver inte rättfärdiga mina handlingar för dig.
Den rätten avsade du dig för länge sen.
Nej, men det måste du när det gäller vår dotter.
Det är ingen fara med Raimy.
Det var en kyss. Jag var inte beredd.
Jag ville inte att hon skulle se det. Det ska inte hända igen.
Kysste du honom framför vår dotter?
Menar du allvar?
Du tjatade om att skydda henne
och att ingen skulle komma mellan mig och henne.
Ut.
-Det här? -Ut!
-Är du...
Gå!
Vill du göra om det här nån gång?
Hur skulle du nånsin kunna motstå det?
Standard Hotel?
Ja, jag är besatt.
Ett modernt underverk inom arkitekturen, tycker jag.
Om han levde idag och kunde se det...
Le Corbusier skulle fälla en tår.
Ja.
Ja, precis.
Du är nästan lika pretentiös som jag.
-Jag ska hämta en huvudvärkstablett. -Visst.
Bra tänkt.
De ligger inte i medicinskåpet, de...
Necessären under vasken. Jag fixar det.
Sullivan. Kom.
Diakonen Joe ringde. Vi fick en lista med namn.
-Vi körde dem i databasen. -Hittade ni nåt?
De flesta lyckades vända på sina liv, men den här killen...
Vincent Davis.
Förargelseväckande beteende och några misshandelsanmälningar.
Han bor i Brooklyn.
Kom.
Mateo Rivera?
-Ja? -Inspektör Frank Sullivan.
Får jag ställa några frågor?
Kan jag hjälpa er?
Kanske.
Vi söker en Vincent Davis.
Det är jag.
Jag har sagt till polisen tusen gånger
att jag inte förde bort Larissa.
Jag var hos min syster då.
Men ni var fortfarande ihop när hon försvann.
-Stämmer det? -Ja. Nätt och jämnt.
Hon polisanmälde dig ett par gånger, va?
-Ja. -För att du slog henne. Stämmer det?
-Får vi fråga... -Rattfylleri.
-Förlamad från midjan och ner. -När?
Det blir fjorton år i januari.
Jag behandlade henne så...
Jag älskade henne.
Kallar du det kärlek? Verkligen?
Jag vet hur det låter, men det gjorde jag.
Jag svär på att inget hände förrän jag hittade de där fotona.
Vilka foton?
Stämmer det att du var på Hideaway-lägret när du var yngre?
Kyrkan körde dit några av oss om somrarna.
Det var väldigt religiöst, men jag brydde mig inte. Stället var grymt.
Minns du Larissa Abbott?
Nej.
-Vänta. Var det sköterskan? -Ja.
-1990-92? -Okej.
Syster Larissa, hon var sexig.
-Alla älskade henne. -Gillade nån henne lite för mycket?
-Nån som var besatt? -Nej. Jag vet inte.
Jag hittade foton på henne en dag. Nakenbilder.
Hon sa inte vem som tagit dem. Det var nån annan...
Så du spräckte hennes läpp, skadade axeln och gav henne ett blått öga.
Det är inte kärlek.
Jag har foton också. Vill du se?
Känner du igen det här?
Vill du se ett till?
Jag dödade henne inte. Jag svär.
Larissas vän Meghan, då?
-Meghan? -Meghan, en vän från lägret.
Ringer det en klocka?
Ja.
Den sjuka tjejen som Larissa försökte hjälpa.
På vilket sätt var hon sjuk?
Hon skar sina armar eller nåt.
Minns du en Meghan från när du var där?
-Scarlet St. Meghan. -Vem?
En galen historia som ungdomarna berättade.
Om en läskig tjej som vandrade runt naken på lägret.
Det blödde från hennes armar.
När var det?
Året innan, tror jag.
1991. När lägret började i juni.
-Deltog hon på lägret? -Ingen aning.
Ingen visste vem hon var och ingen såg henne nånsin mer.
Så sa de.
Larissas dagbok.
"28 juni, 1991.
Jag kan fortfarande inte tro det som hände idag.
Meghan vandrade genom lägret helt naken.
Hennes armar var uppskurna.
Hon var på väg rakt in i eftermiddagsgudstjänsten framför alla,
men jag såg henne först."
Nej.
"Tack och lov var det inte många ungdomar som såg henne.
Jag tog henne till sjukstugan. Hon skakade.
Jag försökte lugna henne. Jag frågade om nån hade gjort det här mot henne.
Hon sa att hon hade gjort det själv.
Hon sa inte varför.
Det enda hon sa var..."
Jag vill bara att han lämnar oss ifred.
Jag ska hämta kläder åt dig.
"Jag sprang för att hämta kläder åt henne, men hon var borta.
Hon var så fördärvad inuti, så rädd.
Jag hoppas att hon klarar sig."
Vem var hon så rädd för?
-Honom. -"Honom"?
Nightingale-mördaren?
Kanske.
Jag kollade databasen med namn från lägret.
Det fanns ingen Meghan.
Flickan är ett spöke.
Specialgruppen.
Hallå.
Jag har information om Nightingale-mördaren.
-Namnet? -Jag heter Meghan.
Res dig.
Nej, jag har information om Nightingale-mördaren.
Jag måste prata med dem.
-Jag måste prata med dem. -Lugna dig och följ med mig.
Vi ska prata med dr Goldberg om din lilla brandövning.
Nej, snälla.
Jag behöver bara prata med dem. Låt mig ringa, snälla!
Jag har precis börjat mitt skift där ute. De sa att du ville träffa mig.
Ser du vad jag gör, Frank? Jag diskar.
Vet du vad jag gjorde innan? Jag lagade middag.
Vet du vad jag gjorde dessförinnan?
Jag handlade mat och middag.
Och innan dess?
Jag satte in lönen från mina dubbla skift på sjukhuset,
så att jag kunde betala middagsmaten till din dotter.
-Okej, jag förstår. -Det är inte jag som är skurken.
Jag har bara gjort det som är bäst för henne.
Och våga inte säga nåt annat.
-Jules, jag... -Att hon fick se den kyssen
var ett misstag och det har jag sagt.
Men medan du har spelat Stålmannen
har jag funnits här för henne.
Jag är en jäkligt bra mor och jag förtjänar lycka.
Synd om dig om du inte kan hantera det.
Jag vet. Vad...
Vad vill du att jag ska säga? Jag är svartsjuk.
Det är ditt problem. Inte mitt.
-Jag vet! -Mamma?
-Bara... -Hej.
Kan du vänta lite, gumman?
-Jag går och stoppar om Raimy. -Ja.
Jag kommer snart upp och pussar dig.
Kom, Raims.
-Hej. -Hej.
Är det allt jag får för ett besök på arbetet?
Hälsningar och avsked är inte din grej, va?
Jag är ledsen för den där kvällen.
Jag bjuder på middag.
Du skämmer bort mig, Sullivan.
När du är klar med det ska jag sätta dig i arbete.
Vi kollar om en Meghan har nämnts.
Har Meghan ett efternamn?
Nej.
RAIMY SULLIVANS DAGBOK
GJORDE EN HOMERUN
FÅ A I BETYG
SÄTT ATT GÖRA MAMMA OCH PAPPA GLADA IGEN
Du hade rätt.
Du är en jäkligt bra mor.
Du har alltid funnits där för Raimy, sen första början.
Till och med när vi var dumma, rädda tonåringar
som stirrade på det här lilla livet, du...
Du hade alltid koll på allt.
Var ärlig.
Hade du gift dig med mig om det inte vore för Raimy?
Va? Så klart.
Ingen hotade att skjuta mig.
Vi älskade varandra.
Det var äkta.
Du, då?
Hade du gift dig med mig?
Ja.
Jag skulle ljuga om jag sa att jag inte tänkt på
hur mitt liv hade kunnat bli om jag valt en annan väg.
Men så fort jag är med Raimy, även när det är svårt,
är jag så tacksam över det liv jag har.
Jag är så tacksam för henne.
Jag också.
Jag vet inte. Jag...
Jag trodde nog...
När jag jobbade under täckmantel trodde jag att jag skulle bli befordrad.
Få mer pengar. Jag trodde att det var bäst för henne.
För oss alla.
Nånstans på vägen
började det handla om vad som var bäst för mig.
Jag ville nog inte erkänna det,
men jag förändrades.
Vi förändrades båda två.
Det kanske är så att växa.
Eller växa isär.
Jag vet inte.
Vad ska vi göra?
Jag önskar att jag kunde säga att jag gjort det här längre än du,
men jag har inte fler svar än du.
Vad vi än bråkar om,
så måste Raimy hållas utanför.
Det som är bäst för henne är kanske
bäst för oss.
Ja, kanske.
Ja.
-Är du där, Frank? -Ja.
Ja, jag är här.
Jag kommer inte längre med Meghan.
-Jag har inget. Du, då? -Nej.
-Men jag hittade nåt. -Vadå?
Några sängkammarbilder på Larissa.
Pojkvännen sa att det var nån annan.
Han sa att han inte tog dem.
Vem gjorde det, då?
Bra fråga.
Jag tänker på Larissas familj.
Carmens familj.
Nightingale-mördaren splittrade dem.
Han får inte göra det mot oss.
Nej, det ska han inte.
Har du pratat med mamma?
Ja.
Ja. Det var rena festen.
Berätta.
Jag fick höra om Ted och din mamma.
Ja.
Visste du det?
Jag var där.
Tack för varningen.
Det är inte min sak. Det är ditt äktenskap.
Och jag var bara åtta år. Minns du?
Så sant.
-Vi kom äntligen överens om nåt. -Vadå?
Det enda vi är överens om är dig.
Och det enda vi kan komma överens om är henne.
Vad ska vi göra?
Visste du att jag bjöd ut din mor fyra gånger innan hon sa ja?
-Aj då. -Jag vet.
Hon var så mycket bättre än jag. Det visste vi båda.
Jag fick anstränga mig så mycket mer.
Efter tre musikkassetter och ett billigt armband
sa hon äntligen ja.
Jag lyckades övertala henne en gång och jag ska göra det igen.
När man vet att det är den rätta måste man satsa.
Ja.
Meghan.
Innan vi pratas vid vill jag att nån gör oss sällskap.
Hej, Meghan.
Dr Goldberg ringde mig.
Hur mår du?
Du kan inte fortsätta så här.
Jag hoppades att du skulle vara bättre. Det gjorde alla.
Men ännu ett självmordsförsök och alla dessa galna historier...
Det är tydligt att du inte är bättre.
Dr Goldberg och jag hade ett långt samtal och vi är överens om
att du behöver långsiktig vård.
Vi vill att du fokuserar på att bli bättre.
Nej. Ni får inte göra så.
Du är ett hot mot dig själv, Meghan.
Jag tror att det här är bäst för ditt tillfrisknande.
Vi ska inte ge upp hoppet om dig.
Nej!
Nej! Snälla.
Den här mannen är ett monster! Han kommer att döda mig.
Snälla. Han kommer att döda mig.
Snälla.
Jag måste ha lugn och ro, Pinky!
Använd tiden till att hitta en hobby.
Översättning: Annika Vasiliadou